George Plantagenet, jeg forbander dig.
Annie!
Det var en dreng.
- De har altid sværtet ham til. - Det klarer han selv.
Du forrådte os, da du troede, at Warwick ville gøre dig til konge.
- Vil du gifte dig med mig? - Så bliver alt mit også dit.
Jeg vil være tro, fordi jeg elsker dig.
- Dronningen føder for tidligt. - Han er ved at dø.
Det er en trøst at vide, at de begge er hos Gud.
- Lord Thomas Stanley. - Jeg håber, jeg bliver en god kone.
Jeg skal se, hvad jeg kan gøre for Deres søn, og omvendt.
De skal fremstå som et loyalt og trofast medlem af huset York.
Jeg skal stræbe efter at vinde deres gunst.
Et år senere
London, 1473
Edward.
Skål! For min dronning og hustru.
Som i denne stund er ved at føde endnu en søn og arving til mig.
- For dronningen. - For dronningen.
- Jeg kan ikke føde uden min mor. - Det bliver du nødt til.
- Måske... - Hvis du beder mig om at bede...
- Lavendel fra haven. Margaret? - Jeg vil ikke have dig herinde!
Det har du vist gjort tydeligt.
- Hvorfor er du ikke hos dronningen? - Jeg fik en tåbelig opgave.
- Ifølge hendes mor hjælper lavendel. - Du må få hende til at elske dig.
Jeg har forsøgt, men hun vil ikke. Hun elsker kun sin forfængelighed.
Det er ikke den bedste måde at fejre dit barns fødsel.
- Vær ikke så kedelig, Richard. - Han har ret.
Det halve England synes, du er en døgenigt. Vi sloges ikke for det her.
Jo. Vi kæmpede for fred og velstand.
Og for hor? Hvad med dit eftermæle? Vil du ikke gerne huskes?
- Jeg vil blive husket. - For at være fed og doven.
Hvad foreslår du i stedet, George?
At vi invaderer Frankrig og tager det tilbage, som gale Henrik mistede.
- Vi kan genvinde vores ære. - Sikke en pludselig interesse i ære.
- Er du mon ude efter noget? - I har alt det, I har brug for.
Når vi erobrer Frankrig kan jeg blive rigsforstander.
- Du er konge, og han har ti titler. - Har du holdt regnskab, George?
Erobre Frankrig tilbage...
- Det burde vi måske gøre. Stanley. - Deres nåde.
Han må have glemt, at du gik over på Warwicks side, men ikke jeg.
Jeg har ikke glemt, at du har Warwick Castle, selv om titlen er min.
I har fået mere, end hvad rimeligt er, så det er på tide, jeg får noget.
Giv mig et tegn på, at det var rigtigt af mig at komme hertil.
Barnet sidder fast. Vi må slynge et tæppe om dronningen.
Det er snart ude.
Pres hårdere! Han kommer.
Det er en dreng!
Min Richard. Hvorfor kommer der intet skrig?
Hvorfor skriger han ikke? Er jeg forbandet?
- Kommer alle mine børn til at dø nu? - Margaret.
Det skal nok gå.
Hjælp min dreng.
Han lever. Han har det godt, Deres nåde.
Han lever. De har fået en søn.
Tak.
Du vakte min dreng til live. Undskyld.
- Jeg står i gæld til dig. - Jeg ønsker blot at tjene Deres nåde.
- Hvordan har vores søn det? - Han har det godt.
Her.
- Han er lille, men han vil vokse. - Det er jeg sikker på.
Jeg har savnet dig.
Det er skønt at være så langt væk fra hoffet. Jeg er så håbefuld.
Anne, der er noget, jeg må fortælle dig.
- Jeg har ladet en person følge med. - Det er vel ikke din mor?
Man fortalte mig, at De havde fået et barn.
Du kom ikke, så jeg kunne give ham min velsignelse.
Min mor forbandede mig. Hvorfor bragte du hende hertil?
George ville kidnappe hende og stjæle hendes formue.
Han tror, at han får alle pengene, fordi han er jarl af Warwick.
Kongen og jeg vil sikre os, at du og din søster kommer til at dele dem.
- Så du kidnappede hende i stedet? - Du behøver ikke omgås hende.
Du vil ikke kunne mærke, at hun er her. Hun er vores fange.
Jeg bragte hende hertil for din skyld.
Jeg forsøgte at besøge dig.
I bragte mig hertil for at stjæle min formue.
Du forlod mig på slagmarken. Jeg var alene og skrækslagen.
- Men du reddede dit eget skind. - Du skal løslade mig.
Det er ikke min, men Richards beslutning. Du må acceptere det.
Også hvis det betyder, at jeg skal dø?
Det er sådan, vi kan løse problemet med din mors formue.
Kongen skriver til parlamentet og erklærer hende død.
I juridisk forstand. Det betyder, at du arver halvdelen af formuen nu.
- Som går øjeblikkeligt til din mand. - Isabelle får sin halvdel.
- Så kan George ikke stjæle det hele. - Er jeg i skærsilden eller helvede?
De burde være taknemmelig. De kan ende her, i Tower eller i graven.
Anne, du må ikke lade ham gøre det her.
- Du må stå ved min side. - Du forrådte mig og forlod mig.
Richard reddede mig. Min kærlighed og tillid ligger hos ham.
Jeg får halvdelen. Som en tigger, der rækker skålen frem til sine brødre.
Det har altid handlet om de to, lige siden vi var børn.
Jeg har været på egen hånd.
Eller sammen med min mor.
Hvordan kan jeg hjælpe dig? Fortæl mig det, jeg vil hjælpe dig.
Det er heksens skyld. Hun tager Richards parti, og Edward følger med.
Men vi er på din side. Lille Margaret og jeg.
Men nu, hvor Edward har sine to sønner, og Richard har sin søn-
- tror de, at de er uangribelige. Men de tager fejl.
Når vi har erobret Frankrig tilbage, og jeg bliver rigsforstander-
- så skal Edward få at se, hvad jeg kan udrette.
Rekrutter soldaterne, for vi tager Frankrig tilbage!
For Yorks tre sønner.
Ingen skal splitte os ad.
Edward, hvad laver du? Påbegynder endnu en krig, hvor du kan omkomme?
Mit styre skal være omkranset af ære. George kan regere for mig.
Du kan ikke give George så stor magt.
Han er min bror. At kæmpe for en fælles sag vil forene os.
Det vil splitte jer. Du vil fortryde, hvis George bliver rigsforstander.
- Er det en god nyhed? - Krigen?
Hvis kongen dør. Men hvis han erobrer Frankrig, får han så meget magt-
- at Bretagne ikke kan sætte sig op imod ham.
De ville sende din søn hjem til Edward for at blive slagtet.
En til krig.
Edward lovede, at det var slut med blodbade og høje skatter.
Det var hans bror George, der overtalte ham.
De må slås uden mig. Jeg sætter ikke livet på spil uden grund.
- Jeg valfarter til Rom. - Edward har brug for dig.
Du kan ikke tale mig fra det, Elisabeth.
Følg mit råd. Du har sluttet fred med Margaret.
Gør det samme med George.
Margaret reddede min søn og gjorde sig fortjent til min fortrolighed.
George myrdede vores far og bror, og nu bringer han Edward i fare.
Jeg slutter fred med George, når han er død.
Det gør mig bange, at du skal væk. Jeg kan ikke udholde at miste dig.
Det var min bror Georges plan. Jeg må indrømme, at jeg er bekymret.
Hvad mener du?
Kongen har sagt, at George kan få lov at regere over Frankrig.
Jeg frygter, at han ikke ville lade sig nøje med det.
Men han bliver måske mere rolig, nu hvor Isabelle venter barn igen.
- Men ikke du? - Nej, men snart. Jeg er sikker.
Vi skal have et dusin børn. Lige så mange som dronningen.
Det betyder ikke noget for mig, så længe jeg har dig og min ære.
Kære Jasper og Henrik. Mændene er draget ud i krig mod kong Ludvig.
Jeg må bede for min mand, men en sejr for York vil være farlig for jer.
Elisabeth regerer nu alene, som en konge ved hoffet, og nyder sin magt.
- Anne! - Hvor er det godt at se dig.
Se dig engang.
Gud har valgt en mærkelig vej: at jeg blev hendes yngste søns barnepige.
Men han får mig til at tænke på dig, Henrik, som er så langt borte.
Hvert øjeblik er ligesom tortur.
Jeg frygter, at du har glemt mig. Vær sød at skrive til mig.
Jeg savner dig.
- Var mor strid mod dig? - Hun var vred.
Richard sagde, at vi måtte hente hende, fordi George ville stjæle alt.
Han er bare ulykkelig, især nu, hvor Elisabeth har fået en søn til-
- og han er blevet skubbet endnu længere væk fra tronen.
Tronen? Jeg troede, at han ville være rigsforstander i Frankrig.
Ja, det var det, jeg sagde.
Hvis George får noget for sig selv, bliver han meget lykkeligere.
Vores datter Margaret og jeg har skuffet ham.
Han bebrejder mig for, at det blev en pige, men han får snart en arving.
Så kommer han til at elske mig.
Fortæller din søster dig nyheder fra George i Frankrig?
Jeg er bekymret for Edward.
George skriver kun, at han håber, vi får en søn.
- Så har vi en Edward hver, ikke? - Min mor fik fjorten børn.
Lad os håbe, at vi er lige så frugtbare som vores mødre-
- og at vores York-brødre kommer hjem uskadte.
- Annie, hun forbandede os! - Vær nu ikke fjollet.
Hun ønskede, at vi får det samme som mor: to piger hver.
Hun forbandede vores sønner.
Hørte du, hvad de sagde?
Hun sagde, at George vil have tronen, og at De forbandede hende.
Du må ikke høre hekseri i alt, hvad hun siger. Hun er ligesom os.
Måske ikke. George siger, at hun er en heks. Far sagde det også.
Tænk, hvis alt er hendes skyld, lige siden uvejret der dræbte min søn.
Vi er bange for hende, på grund af det vores far gjorde mod hendes.
- Det er hans synd, vi kan mærke. - Synden er hendes!
Nu er det min tur. Hvis jeg ikke kan føde en søn, er det hendes skyld.
Vi kom ikke for at tale, men for at styrte Ludvig!
Vi kom for at erobre det land tilbage, der tilhører England.
Vi burde lytte til Ludvigs fredsvilkår.
Han vil tilbyde os jord, så vi kan vinde uden blodsudgydelser.
- Han kan ikke give os hæder og ære. - Og jeg bliver ikke rigsforstander.
Jeg sagde, at jeg ville overveje det, men du synes vist, at det er din ret!
Kære Anne. Kampagnen er en farce.
Edward går med på kong Ludvigs fredsvilkår.
Sønnen gifter sig med Edwards datter, der bliver Frankrigs næste dronning.
Og masser af guld.
Jeg kan ikke tilgive ham for dette svigt.
Jeg har altid været helt på Edwards side. Nu tåler jeg ikke hans blik.
Vi er blevet ligesom købmand, der forhandler om prisen.
Og endnu værre er, at Georges jagt på ære forvandles til raseri af freden.
Edward bør tage sig i agt for ham for fremtiden.
- Far ville græde, hvis han så os. - Det er den hore Elisabeths skyld.
Hun har bedt ham om ikke at slås. Hun er den øverste magt, ikke Edward.
Mor, far er kommet hjem fra krigen!
Kom.
Du er hjemme.
Følg med mig op. Jeg er træt af kvinder.
Først vil jeg vise dig, hvad jeg har med til dig.
Stanley! Luk kisten op.
Og til min dronning: Madeira. Jeg fortalte Ludvig, at du elsker det.
Han grinede af mine idealer og lod sig sidenhen bestikke.
- Hvor er George? - Han er allerede redet hjem.
Han rasede mod mig for at indgå fred med Frankrig. Richard kommer sig.
Men George taler næsten ikke til mig. Du havde nok ret.
Som rigsforstander ville han have vendt sig mod mig.
Så nu er de begge to vrede på os?
Jeg giver dem guld fra kampagnen og håber, at det vil blødgøre dem.
Min bror har vist sit sande ansigt. Han er en forræder inderst inde.
Men han skal få, hvad han fortjener.
Men hvad kan du stille op, når du ikke er blevet rigsforstander?
Jeg har lavet en hemmelig pagt med kongen af Frankrig.
Ludvig får Calais tilbage, hvis han hjælper mig med at erobre tronen.
Hvis bare jeg får en søn, så har jeg Ludvigs støtte.
Tænk, hvis det er en pige! Eller hvis han dør.
- Hvorfor skulle han dø? - Heksen Elisabeth har forbandet mig.
Så mine drenge dør. Min første dreng er allerede død.
- Nu tager hun også den her. - Har hun forbandet vores sønner?
Ja, hun har.
Det har hun, men det er ikke min skyld.
Hun kommer ikke til at tage ham.
Jeg hyrer en troldmand. Vi skal nok løsne hendes greb om England.
Richard.
Richard?
Hvordan kan han gøre det? Nu prøver Edward at købe min ære.
Han forveksler mig med min bror George.
Send dem tilbage og vis ham, at du er ligeglad med rigdom.
Krænkelsen er blevet betalt, men jeg er blevet rystet i min grundvold.
Måske har ingen af os nogen ære, og vi står alle alene.
Vi er ikke alene. Vi har hinanden.
Du bad om at se mig.
Beslutningen om at erklære mig død, gør dig til en hore.
Ifølge loven, der erklærer mig død, må Richard blive skilt og få alt.
Jorden, slottene, rigdommene. Alt.
- Du er bare en ondsindet gammel... - Selvfølgelig.
Du har født ham en søn, så hvordan kan han begære skilsmisse?
Jeg gætter på, at paven ikke har givet jer dispensation.
Er det korrekt?
I er fætter og kusine. Richard lovede vel at ordne dispensationen bagefter.
- Det er, fordi vi... - Han giftede sig for at få pengene.
Han vil lade sig skille fra dig og tage dine penge.
Forlad ham, så vi kan få formuen tilbage. Vi har ikke brug for mænd.
De er upålidelige. Vi skal nok klare os selv.
Du og jeg sammen.
Du er gal! Du er gal.
Spørg din mand, hvis du ikke tror på mig. Spørg ham.
Richard har god grund til at bure dig inde. Nu bliver du her og er død!
Dronningen har trolovet sin søn med en af Englands rigeste piger.
- Sikkert ved hjælp af trolddom. - Det er kun urene børn, de får.
De giftede sig med Guds vilje. Det er det, der tæller.
Jeg ville ikke ønske, at nogen sagde noget så forfærdeligt om mig.
Annie, du må ikke tro på, hvad mor sagde. Richard elsker dig.
Desuden er det heksen, du burde bekymre dig om.
George hørte, at hun har to navne skrevet i blod i sin medaljon.
- Hun har kastet død over dem begge. - Hvilke navne?
Det ved han ikke. Tænk, hvis det er vores.
George siger, at hun vil tage livet af os allesammen.
Han har bestilt nogle magiske vedhæng, der skal beskytte os.
Herrer og damer. Skål for de trolovede.
Og for kong Edward og dronning Elisabeth af England.
- Du kan ikke lade ham gøre sådan der. - Min mor må tale med ham.
Du kan lige så godt give ham mere guld.
Hvad foreslår du? Sig frem, for hvis du ved det, bør du måske være konge.
George, du skal ikke opføre dig sådan over for mig.
Truer du mig?
Du er en morder. Du myrdede min førstefødte søn.
Du slog min søn ihjel, og du får ikke lov at tage den næste!
Jeg har ikke myrdet nogen, og du skal ikke ødelægge alt, vi har kæmpet for.
Jeg fandt ham på vores værelse. Hun prøver at slå mig ihjel.
- Hvordan ved du, at det var hende? - Hvem skulle det ellers være?
Hun forsøger at forgive os allesammen.
Dronningen har forsøgt at forgive os. Vi vender tilbage til Tewkesbury.
- Kom, Isabelle. - Vær sød at tage til Warwick Castle.
For Guds skyld, tag væk herfra. Hun har tænkt sig at dræbe os alle.
Isabelle. Bliv her.
Hvordan ved han, at hunden var forgivet? Den kan være død af andet.
Isabelle sagde, at hun forgav den. Heksen.
Du burde hvile dig, Isabelle.
Kæreste Annie. Jeg har født min søn Teddy.
En rigtig lille engel.
Men George siger, at heksen vil forgive ham, mens han er lille.
Han betaler en troldmand, Burdett, for at beskytte os mod ond magi.
Jeg er syg og sengeliggende.
George siger, at dronningen har forgivet mig eller forbandet mig.
Jeg er bange, Annie. Jeg har brug for dig.
Brænd dette brev.
- Du kommer for sent. - Hvad mener du?
Nej, Issy.
Nej...
Hjælp.
- Vi burde lade andre sige farvel. - Men hvem kan vi stole på?
Hvis dette er dronningens værk, så vil jeg hævne det.
Jeg taler med kongen og fortæller, hvad jeg ved.
Men han vil forsøge at bestikke mig med en ny hustru i udlandet.
Det går jeg ikke med til.
Selvfølgelig gør jeg ikke det.
Jeg tror, at jeg kom til at elske hende, Anne.
Det tror jeg virkelig.
Anne.
Er det sandt?
- Er din søster død? - Ja.
Det gør mig ondt.
Jeg er ked af, at jeg forlod dig.
På slagmarken.
Jeg var bange.
Fanden tage dig, Edward. Fanden tage både dig og hende.
Edward. Lad os være alene.
George har anklaget mig for hekseri og for at have forgivet hans hustru.
George er vred, fordi han ikke kan få den hustru, han vil have.
Han bad om at få Mary af Burgundy, men jeg sagde nej.
- Slippe ham løs med Flandern... - Han anklager mig for mord.
- Hvis du ikke gør noget, må jeg. - Hvad vil du gøre?
De kalder dig allerede en heks. Du må lære at se stort på anklagerne-
- for en gangs skyld og lade være med at gøre noget.
Jeg kalder Anne Neville til audiens hos mig og stopper rygterne.
Tror du, at din søster Isabelle blev forgivet?
Hun sagde, at hunden blev forgivet. Issy følte sig ikke tryg ved hoffet.
Troede hun, at dronningen ville forgive hende?
Hvis nogen ville gøre det, ville det være George.
Han leder allerede efter en ny magtfuld hustru.
Det er kongen, der vil have ham til at gifte sig igen.
Hvorfor skulle kongen ville have George i Flandern? Så angriber han.
Brug hovedet for en gangs skyld og lyt ikke til hans løgne.
Jeg har ikke forgivet nogen.
- Det er altså sandt? - At George vil gifte sig igen? Ja.
Du tror vel ikke, at han har dræbt min søster?
Vi ved ikke, om hun blev myrdet. Vi har kun hørt Georges anklager.
Hun kan være død af barselsfeber.
De giftede sig i Guds navn, så han kunne ikke skubbe hende væk.
Men nu har han hendes halvdel af formuen.
Han er stadig ikke tilfreds.
Jeg vil hente min niece og nevø, så de er i sikkerhed på Warwick Castle.
- Er du glad? - Tror du, jeg fejrer en piges død?
Det havde den ønskede effekt. Hoffet er splittet.
Og du og din bror stiller jer på hver jeres side som altid.
- Hvem tror du, morderen er? - Det er vel Georges troldmand.
Det, han bryggede, som skulle beskytte hende, blev vel hendes død.
Har George en troldmand? Hvordan ved du det?
Dronningen beder mig om at lytte på sladder blandt hoffet.
Hvis der er noget, vi burde fortælle, så er det det.
- Jeg ved ikke, om det er sandt. - Arrester George uden varsel, nu.
George har fundet en troldmand til at modarbejde dit "hekseri".
- Hvor er George? - Han flygtede, men vi fanger ham.
Hvad laver du her alene?
Ønsker, at floden var en voldgrav, der holdt fjender på afstand.
George har brugt en troldmand mod mig.
Det halve hof tror, at det var velbegrundet. Hvad skal jeg gøre?
Bed Gud om råd.
Vi ved ikke, hvor George er, og hvad han har tænkt sig at gøre.
Og nu skal vi danse og fejre Edwards femten år på tronen.
Jeg har ikke lyst til at fejre noget.
Smil og betragt hele herligheden. Følg væsenerne og lyset.
Kom og vær med til at fejre kongens mange år.
Kom og pris ham. Kom og syng!
Richard, alle mændene er bevæbnede.
Alle tager parti for eller imod dronningen.
Edward frygter, at hun vil blive myrdet.
Men Richard... Vent.
Vi har gennemgået troldmandens journal. Det er værre, end forventet.
George har spået om min død.
- Hvad har du tænkt dig at gøre? - Hvad kan jeg gøre? Han er min bror.
Se på hende. Hun opfører sig som kongen selv.
- Du burde ikke være her, George. - Jeg er ikke bange.
Min troldmand sagde, at heksen selv vil give prinserne til deres morder.
- Hun gør selv en ende på sin slægt. - Stille, George.
Det er forbudt at spå om de kongeliges død.
Det var det også at myrde din søster, men det stoppede dem ikke.
Svinet er her. Jeg kan høre ham.
Min ven Thomas Burdett frasagde sig den hurtige død, han havde ret til-
- hvis han havde tilstået. Hvad siger det om ham?
George!
- George! - Hvis han havde tilstået, ville...
- Hvor er han? George? - Han var uskyldig!
Så jeres konge, jeres store konge, jeres elskede Edward er en morder!
Du har slået ihjel før, Edward. Da du kvalte kong Henrik med en pude!
Hvem bad dig om at gøre det? Den onde heks Elisabeth Rivers!
Du myrdede min hustru og min førstefødte søn!
- Han er gået fra forstanden! - Men du kan stadig ikke se det!
- Grib ham! - Hun leder landet i fordærv!
- Og trækker os med sig ned! - Stop, George!
George, hertug af Clarence, står tiltalt for forræderi.
Jeg vil fungere som anklager.
- Er der noget nyt? - Vidnerne bliver stadig afhørt.
Men alle virker overbeviste om, at Isabelle døde af feber.
Nu handler det mest om Georges troldmand. Ingen forsvarer George.
Ikke engang Richard.
Elisabeth.
Jeg vil gerne forlade hoffet og vende tilbage til min mand.
Det kan han ikke! Richard, du må sige det til ham.
- Hvis han bliver dømt, dør han! - Dronningen ønsker ham død.
Hun har ikke tilgivet ham for sin far og sin bror.
Vi er de tre sønner af York. Hvordan kan en kvinde splitte os ad?
For Guds skyld, ikke George. Hvorfor lige George af jer tre?
Hvorfor ikke ham? Ville du hellere have, at det var mig?
Eller at Edward og hans sønner døde?
Så din elskede lille George kunne få præcis, hvad han ønskede sig?
De erklærede ham skyldig. Du har sikkert hørt det.
- Var det ikke det, De ønskede? - Det kan jeg ikke engang svare på.
Fortæl mig, hvordan skal vi finde styrken til at udholde-
- den udåd, vi udsættes for? Han myrdede min far og min bror.
Han myrdede dem med koldt blod. Fortjener han ikke samme skæbne?
- Har De mistet nogen, Margaret? - Jeg har begravet to ægtemænd.
Min eneste søn må jeg ikke have hos mig.
Han er Lancasters arving og kongens fjende.
Jeg har ikke fået lov at opfostre ham. Jeg har stort set mistet ham.
- Men du har bevaret troen? - "Øje for øje" står der i Bibelen.
Men der står også, at vi skal "elske vores fjender".
"Velsign dem, der forbander jer, bed for dem, der mishandler jer."
Margaret, vil du bede med mig?
Jeg vil gerne have, at vi slutter fred med George.
Hvis han undskylder og trækker sine anklager tilbage, bør vi tilgive ham.
Han og kong Ludvig af Frankrig har planlagt at myrde mig og tage tronen.
Jeg er tvunget til at dømme ham til døden.
- Du kan ikke henrette din bror. - Du har før sagt, at det er han ikke.
Han havde tænkt sig at myrde mig. Der findes beviser på det.
George er skuffet. Du må tilgive ham, Edward.
Jeg beklager, mor, men det gør jeg ikke.
- Tilgiv ham. Jeg befaler dig. - Du kan ikke befale mig.
Jeg er din mor!
- Og jeg er konge! - Du skal!
Gud...
Jeg kan ikke gøre mere end at lade ham vælge, hvordan han skal dø.
- Det er dit værk. - Han kommer til at dø.
Søde Edward. Du er min søn.
Du må ikke gøre det her. Du kan ikke slå ham ihjel.
Søde Edward! Jeg beder dig.
Jeg beder dig!
Jeg beder dig.
Vil du ikke nok.
Vær sød, Edward. Han er min søn!
Han er min elskede søn. Hør på mig!
Han vil gerne druknes i en tønde vin.
Fjolset George har valgt at dø som et fjols. En tønde madeira.
Han er ikke et fjols. Det er for at straffe mig.
Min elskede George.
- Deres børn bliver forældreløse. - Forældreløse fattiglemmer.
Deres far dør som forræder. Hans jord bliver konfiskeret.
- Hvem tror du, får den? - Det gør hun.
Jeg taler til dig! Det er vores egen bror.
- Forstår du, hvor vanvittigt det er? - Han er skyldig i højforræderi!
Er der ingen, der kommer? Ikke min mor eller i det mindste mine brødre?
Vent. Lad mig i det mindste se min bror kongen.
Lad os tage hjem til Warwick Castle.
Richard.
Elsker du mig virkelig?
Anne.
Du godeste...
Stanley spurgte, om Margarets søn kan få sin titel igen, nu hvor George...
Hvorfor ikke? Så er der i hvert fald en person mindre, der hader os.
Dette bliver det sidste dødsfald. Du må tænke på livet.
Tænk på vores børn.
Jeg har gode nyheder.
Kongen lader Henrik få sin titel tilbage som jarl af Richmond.
- Går han med til det? - Den tidligere indehaver er død.
Han har måske brug for venner.
- Må han komme hjem? - Du er dronningens veninde nu.
Du kan måske påvirke hende.
Betragter de ham stadig som en rival?
Det er klart, at han er en rival.
Men hvem følger en fremmed? Edward har sine to prinser som tronfølgere.
Bagefter er der hans bror Richard og hans søn Edward.
Din Henrik skal træde over fem lig for at nå tronen.
Hvordan det skulle ske, ved jeg ikke.
Ved du?
Katrine Kirk www.broadcasttext.com